Dceru jsem se doteď (3,5 roku) snažila vychovávat skrze vysvětlováni, trpělivost, věnováním se jí. Bohužel se to nesetkalo s moc pozitivní odezvou a dcera je nejen na můj vkus (ale i vkus tet ve skolce a mé rodiny) až moc sebevědomá, odmlouvavá, neposlušna, chová se jako sobec. Obávám se, ze pokud nepřitvrdím, tak z ní bude nezvladatelný jedinec. Jak dál?
ohodnoťte nejlepší odpověď symbolem palce
Zajímavá 0 před 5542 dny |
Sledovat
Nahlásit
|
Mam doma kluka (8 let) a dve dcery (6 a 1 rok). „Moderni“ zpusob vychovy nazyvam nevychovou.
3,5 letemu diteti muzete vysvetlovat co chcete a je to k nicemu, protoze vetsinou tak male dite vysvetlovani stejne nepochopi.
Nejvice se mi osvedcilo stanovit mantinely pres ktere dite nesmi a prekroci-li je pak lehky fyzicky trest imho neni na skodu. Samozrejme musi byt trest adekvatni a hlavne okamzity, aby si dite pamatovalo za co dostalo.
U meho nejstarsiho ditete uz jsem temer 100% presel na vysvetlovani proc co a jak, protoze uz je schopen leccos pochopit a hlavne diky tomu, ze jsem neprejal zapadni styl – nevychovu, tak se za nej ted nemusim stydet, kdyz nekam jde 🙂
Pamatuji si, ze na pajdaku pri pedagogice jsme to vyjadrovali jednoduchou neprimou umerou: cim starsi je objekt vychovy, tim mene autoritarska ma vychova byt. Jinymi slovy u malych deti musi byt rodic autoritou nejvetsi a to se neda vysvetlovat.
V praxi je to samozrejme slozitejsi, protoze je treba vzit v potaz i povahu ditete, abyste mezi sebou prilis tvrdou vychovou nevytvorili propast a taky v mene dulezitych vecech je treba nechat jim trochu volnosti, aby se dite naucilo i trochu samostatnosti.
Zkratka zadny extrem neni dobry (jen vysvetlovani je neucine a vychova spis rozmazlene dite, prilis tvrda vychova muze potlacovat osobnost a samostatnost, a to nemluvim o extremu v podobe tyrani)
0 Nominace Nahlásit |
Podobně jako pan Jarda jsem prošla troškou toho studia pedagogiky a mohu
jen potvrdit jeho slova.
Vysvětlování a domlouvání jsou sice hezká věc, ale vše musí mít svá
pravidla a být použito ve správnou chvíli a správným způsobem.
Věk mezi 1 a 4 lety je období, které je velice zásadní pro vývoj
osobnosti dítěte. Jinými slovy, co do něj vložíte v tomto období, to
v něm do ve větší či menší míře zůstane prakticky po celý
život.Zároveň je ale dítě v tomto věku ještě velice tvárné, ale
nezkušené. Teprve se učí, co je dobré a co nikoliv.
Právě z těchto dvou důvodů potřebuje jasně vymezené hranice a pravidla.
Důležitou roli v tom hrají i dvě věci – odměna a trest.
Dnešní trend je netrestat, abychom prý děti netraumatizovali, ale myslím
si, že za prvé jedna dobře mířená ještě žádnému dítěti nezpůsobila
psychickou ani fyzickou újmu a za druhé, trest nemusí být vždy tělesný.
Musí být především přiměřený věku, situaci a důvodu, proč
trestáme.
Já mám dítko ještě docela malé, ale už teď se snažím držet určitého
schématu:
3)To co dítě nesmí dělat, je třeba mu jasně a stručně ZAKÁZAT.
Vaše holčička je už poměrně velká, ale zase ne tak, aby se s tím nedalo něco dělat. Zkuste přitvrdit postupně. Ne jí tedy hned ze dne na den dávat na zadek, ale začít zákazy, tím, že jí nekoupíte zmrzlinu, kterou by chtěla apod. Tělesné tresty bych nechala jen na tehdy, pokud by to jinak nešlo.
0 Nominace Nahlásit |
U otázky nebylo diskutováno.
Nový příspěvekDrap | 1703 | |
marci1 | 1090 | |
annas | 763 | |
quentos | 744 | |
ivzez | 715 | |
zjentek | 711 | |
iceT | 685 | |
led | 612 | |
Kepler | 540 | |
hanulka11 | 535 |
Těhotenství |
Děti a rodičovství |
Partnerství, manželství |
Přátelé |
Ostatní rodina a vztahy |