Ošklivá Marfuša se může přetrhnout, aby získala ženicha a peníze. Její sestra, pohledná Nastěnka, je naopak zcela pasivní. Nakonec je však právě ona úspěšná a získává nejen pohledného ženicha, ale i přízeň diváků filmové pohádky Mrazík. Přesně jak tvůrci zamýšleli.
Z pohledu reálných ekonomických principů jde o nelogičnost až
nesmysl, kterých jsou však pohádky plné. Lidové noviny se na typické či
nejkřiklavější případy ekonomických bludů v pohádkách podívaly
zblízka. Tak například právě v Mrazíkovi je malým divákům podsouváno,
že lepší než vlastní píle je odevzdané čekaní na rozmary osudu.
Zásadní roli v úspěchu pohádkových žen hraje i krása. Ukázkou může
být Popelka, jejíž sestry nejsou zrovna dvakrát pohledné, a ačkoli se
také snaží, nakonec nejlépe dopadne krásná Popelka.
V pohádkách se často ukazuje naprosto nevhodné chování na trhu práce. Hlavní hrdinové řady pohádek získají poklady a štěstí většinou jen díky tomu, že jsou hodní. Vlastní tvrdá práce a přičinění se kladným hrdinům nedostává.
Nebo ještě hůře, některé pohádky děti přímo navádějí k nekalostem. Třeba pohádka O perníkové chaloupce. Ta bezmála navádí děti, aby kradly cizí majetek. Když jsou v pohádce majitelkou daného obydlí – perníkové chaloupky -chyceni a po zásluze potrestáni, je ona vykreslena jako zlá ježibaba.
Pohádky nekladou důraz na vlastní schopnosti. Místo nich mají
rozhodující slovo konexe – ať už to jsou kouzelní dědečkové nebo
třeba zvířátka, která v rozhodujících okamžicích hlavnímu hrdinovi
pomohou.
ypickým příkladem nedoceněné osobnosti je Trautenberk z Krkonošských
pohádek. Kreativní podnikatel chce třeba podnikat ve farmacii – prodávat
léčivé bylinky -, nebo prodávat vodu z přehrady svého panství.
Neschopní a líní zaměstnanci, spolčení s mocným sousedem Krakonošem, mu
však hází klacky pod nohy.
Pohádky jsou navíc plné kouzelných předmětů, které by ve skutečnosti vedly jen k hlubokým hospodářským krizím. Oslík, z kterého se sypou peníze, by jistě způsobil hyperinflaci, ubrousek, který se sám prostírá, by zdevastoval zemědělce i potravináře.
OTÁZKA: Je to vtip,nebo na tuto „teorii“ přišel narušený jedinec?
ohodnoťte nejlepší odpověď symbolem palce
Zajímavá 13Pro koho je otázka zajímavá? annas, iwetax, jendahun, vagra, aramah, iceT, Andělé, johana 56, hanny 2, anonym, anonym, SeptikB, Frogman před 4643 dny |
Sledovat
Nahlásit
|
Ale právě přece proto to jsou pohádky…
Když jsem měla kdysi Krásu Nesmírnou-ruské pohádky,tak tam kterási
postava musela makat aby dostala odměnu,a taky byla odměněna,bratr nebo
sestra té postavy tam šel taky,ale makat se nechtělo,tak práci odbyl jen tak
napůl a ten dobrodinec,který odměňoval mu při odchodu řekl:„Jaká
práce,taká láce.“
V Sedmero krkavcích taky ta holka makala jak šrub,aby zakleté bratry zachránila a ještě ji závistivci chtěli upálit…
Ten,co tuhle teorii vymyslel,zřejmě neměl nic lepšího na práci a bůhvíco u toho hulil. 🙂
0 Nominace Nahlásit |
Pohled autora mě překvapil.. Dívá se na pohádku současnýma očima. Ale
přece i v minulosti měl člověk fantazii, a proto si vytvořil smyšlený
ideální a spravedlivý svět, v němž dobro zvítězilo nad zlem, na rozdíl
od reálného světa. I dnes máme své sny …
Tudíž má štěstí hodná, chudá, pracovitá dívka, odměnu získá
rovněž chudý, chytrý, odvážný chlapec, který přemůže draka, čerta,
trpaslíka. Pomocníkem je mu třeba kůň či ryba, která splní tři
přání. Laskavé chování je ceněno...... Platí to i v současnosti?
Proto je mladík za hrdinský čin po zásluze odměněn. Získá princeznu
(mizí sociální nerovnost) či přijde k jinému štěstí – oslíkovi,
zázračnému ubrousku či hrnečku. K bezpracnému zisku pomůže kouzelné
slovíčko, které ale zná jen on sám. Takže i kdyby mu někdo zázračný
předmět ukradl, zloděj nezíská nic. Bez práce nejsou koláče, kdo
nepacuje, ať nejí… proto se zřejmě stalo, že:
Kvůli pohádkovému bohatství by tedy inflace určitě nehrozila. Někdy
byla sice snaha o nalezení pravdu drastická, ale o to významnější bylo
pak poučení …
Dodávám, že některé pohádky mají reálný základ – Karkulka,
Sněhurka, jiné vyjadřují vztah k mýtům – Děd Vševěd –
zázračné slunce, jindy vše určuje osud – Plaváček, proti osudu je
marné bojvoat.
Dnes se na svět pohádkových hrdinů či zloduchů díváme jinak. Ale proč
zatracovat to, co je určitým dědictvím minulosti, co je umělecky
zpracované různými pohádkáři? Uvedu jen naši Němcovou či Erbena. Jejich
zapsané pohádky měly mravně výchovný charakter, ukázaly, že proti
nespravedlnosti se má bojovat svou čestností, chytrostí, povzbuzovali
v těžkých obdobích našich dějin… Napadají mě Hrátky s čertem –
jinotaj – fašismus. I dnes se snažíme vybírat ve světě to pozitivní,
i když vždy není svátek …
I v dnešním světě ne vždy vládne ten nejmoudřejší, nejslušnější
…
Není nutné pro získání peněz znát magickou zaklínací formuli. Mnozí ke
„štěstí“ v podobě peněz přijdou jinak … dobro nevítězí jako
kdysi za devatero horami a devatero řekami a kousek dál …
Proto se s teorií neztotožňuji… Domnívám se, že představa o lepším
světě mnohým pomáhala přežít. Proto v pohádce vítězí hrdinové
pocházející z prostého lidu, kteří umí třeba i vládnout a nezapomenou
na svůj původ …
Podle studia o historie dětské literatury
Upravil/a: annas
0 Nominace Nahlásit |
Připouštím, že to je jeden z možných pohledů na pohádky, ale pěkně zcestný a autora bych skutečně považovala za narušeného jedince, nejlépe by se mu dařilo za zdmi nejmenovaného zařízení v Praze 8 – Bohnicích. Kdyby „negativní jevy“ v pohádkách narušovaly dětskou morálku, tak by všichni jen kradli, seděli v koutě, čekali na zázrak, byli neschopní a líní. Ten kdo takový je, to zaručeně nemá ze sledování pohádek a je dobře, že takoví nejsme všichni.
0 Nominace Nahlásit |
a proto se to jmenuje „pohadka“
to, ze nastenka, jakozto jedna z nejhezcich, a zcela pasivne prijde k zenichovi, tohle deti nehodnoti a nesrovnavaji s realitou…
deti srovnavaji s realitou to, ze baba umi letat a oni ne…
zato my, co srovnavame s realitou to, zda nejhezci vzdy vyhraje a nejskaredsi ostrouha, jsme dost stari na to, abychom vedeli, ze to neni pravda…
navic v tom chapu dobry umysl, dite si najde sveho favorita vzdy a bude chtit byt jako on… a nikdy si nezvoli za hrdinu lineho, kulateho pecivala honzu…
dukazem neskodnosti a nesmyslnosti teto uvahy jsme my, co jsme na techto pohadkach vyrustali a jsme doufam normalni, jeste min pak naivni:)
0 Nominace Nahlásit |
Pohádky jsou pohádky – nebo příběhy se šťastným koncem kdy zlo je
potrestáno. Nastěnka v Mrazíkovi není pasivní – ale slouží maceše a
její dceři za minimální odměny, víc za nadávání a ponižování.
Nicméně tvrdá práce ji vypracovala pohlednou postavu a nelze se divit, že
Ivan se zakoukal víc do ní než do otylé Marfuši. A Dědovi Mrazíkovi si
hned nestěžovala, že na tom není dobře. A leckdy i ve skutečném
životě dobrý zaměstnavatel do svého týmu si vezme raději skromného
člověka, než rozežranou sekernici.
V Perníkové chaloupce děti ničily objekt, majitelka poprávu je zavřela,
ale potom zřejmě bez právního podkladu je za pár perníčků chtěla
potrestat delším pobytem v rozpálené peci. Faktem je, že děti
v sebeobraně majitelku objektu zřejmě poškodily na životě.
Kouzelný dědeček zpravidla přichází až když obdarovaný udělá nějakou
charitativní činnost.
Kouzelné ppředměty, oslící zpravidla se z pohádek ztratí, inflace je jen
chvilková – na nápravu škod.
Neviděl bych to tak tragicky. Ale leckdy v pohádkách je mnoho zatajeno.
Například fakt, že když princ ppřišel k spící Růžence, už tam byli
dva. A ti mu jasně řekli: „To je dost, že už jdeš. Dělej si co chceš,
jen jí nesmíš políbit“.
0 Nominace Nahlásit |
Tohoto si všimli i autoři Divadla Járy Cimrmana, cituji:
Ve své studii „Sbírejte pohádky“, otištěné v anarchistickém časopise „Doutnák“, Cimrman píše: „Jak vlastně připravujeme naše děti na život? Čteme jim před spaním příběhy, v nichž nejmladší a odstrkovaný princ dostane nejkrásnější princeznu, hloupý Honza přelstí všechny chytráky a Smolíčka pacholíčka zachrání na poslední chvíli jelen. Když děti vyrostou, vykročí do života, v němž odstrkovaný nakonec stejně ostrouhá, naivní sedne na lep chytrákovi, a zatímco si na člověku smlsne kdejaká havěť, jeleni se klidně pasou. Taková literatura,“ uzavírá Cimrman: „je podle mého názoru dětem nebezpečnější než alkohol či zápalky.“
Z tohoto důvodu to považuju za parafrázi tohoto vtipu.
0 Nominace Nahlásit |
A co by Jaroslav Otčenášek z etnografického ústavu napsal o tom,že většina lidí musí poctivě pracovat,aby ze svých daní platila někoho,kdo se zabývá psaním takovýchto blábolu?
0 Nominace Nahlásit |
Mě přijde, že po světě chodí sami Trautenberkové, Rumburakové, Horáčkové a Pažoutové, Baby Jagy, Voldemortové, Malfoyové, Luciferové, Fantomasové, hastrmani, Doroty Máchalové … Takže pohádka nepohádka, oblíbenější jsou stejně padouchové! Kam patří Otčenášek?
0 Nominace Nahlásit |
Jo je to pravda hlavně co se týče toho, že ty nejkrásnější a nejhodnější jsou nejmladší sourozenci:-((. Co mají pak dělat ty děti , které mají malé sourozence, kteří na ně žalují a rodiče je trestají za to , že je špatně hlídali a říkají jim věty typu: „Jsi starší a máš mít rozum“
0 Nominace Nahlásit |
Klika,že J.Otčenášek nezauvažoval o fenoménu se jménem „Obušku
z pytle ven“.
Mohl by to naroubovat na možné zneužití národnostními
menšinami,bolševiky – fantazii se meze nekladou.
annas | 5913 | |
Drap | 4574 | |
led | 2981 | |
Kepler | 2836 | |
marci1 | 2236 | |
zjentek | 1628 | |
ivzez | 1445 | |
quentos | 1419 | |
aliendrone | 1401 | |
hanulka11 | 1276 |
Divadlo |
Etiketa |
Kulturní akce |
Literatura |
Náboženství |
Ostatní kultura a společnost |
Historie |